- Tidligere ... - I dør, hvis I bliver her.
Du kan redde hende, Gus. Men kun ved at give afkald på hende.
- Fortæl, hvem der har bogen. - Rudyard Fonescu.
- Drengen fra klostret. - Løb, Rudyard!
Intet er vigtigere end Lumen. Vi må finde den først.
Den er forbandet og fører død og ødelæggelse med sig.
Jeg dræber Eldritch Palmer.
Sørg for at ramme. Vi får ikke en ny chance. Nu! Gør det!
Løb!
- Bliv stående! - Vent! Det er mig, I vil have.
- Hvor er Dutch? - Mayfield Hotel.
Dutch Velders.
Jeg har taget selskab med til dig.
Jeg har altid holdt af snaps. Især på en kold dag.
Nu og da nyder jeg en menneske-cocktail.
Den får mig til at slappe af.
Hvad vil du gøre ved mig?
Alt.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
- Det går aldrig. - Vis dig.
- Hvor fik du bogen fra? - Jeg stiller spørgsmålene.
- Hvem er du? - Dit øre.
Din far brændte det på komfuret, da du var dreng.
Har jeg ret, Rudyard?
- Hvem har fortalt dig dét? - I 1966 -
- ankom en mand til et kloster i Østrig.
Da din mor var død, fandt han dig i biblioteket.
Og den mand reddede dit liv.
- Dig. - Genkendte du ikke stokken?
Slip mig fri.
Fortæl noget om dig selv, som ingen andre ved.
Jeg er en gåde for mig selv, mr. Eichorst.
Du nyder at blive betragtet. Dit hår, dit tøj ...
Din parfume.
- Det er meget gennemtænkt. - Jeg bruger ikke parfume.
Ja, du har ret. Shampoo.
Jeg vil fortælle dig noget om mig, som ingen ved.
Din duft -
- minder om en parfume, der fyldte mig med begær og fortvivlelse.
Jeg vidste, at jeg aldrig kunne få kvinden, der brugte den.
Det var ikke med i mit liv af en eller anden grund.
Jeg havde andre ting. Magt.
Andre mænds respekt.
Hør på mig, filosoffen.
Pudsigt at længes efter begær, når den aldrig bragte mig glæde.
Du blev altså nazist, fordi du ikke kunne få sex?
En som du vil aldrig kunne forstå den slags.
HEIDELBERG I TYSKLAND 1931
Goddag, frue. Jeg hedder Thomas Eichorst.
Jeg tilbyder dig en mulighed for at få radio i hjemmet.
Takket være Triebig Electrotech Company.
- Du milde. De er flotte. - Ja.
Mahogniskabene er et spændende tilbehør i enhver stue.
Blot ved at dreje på denne knap -
- får du en orkesterdirigents magt.
Du kan lytte til Beethoven og Wagners melodier.
Hvad koster den?
Med Triebigs enkle afbetaling kan du købe denne model -
- for blot to mark pr. måned.
Skriv under her. Så er radioen din.
Jeg køber en ny radio til dig.
De fyrer folk på fabrikken. Jeg bliver måske fyret næste uge.
Det er kun to mark per. måned, hr. Et beskedent beløb.
Det er der ikke noget, der hedder.
Tommy. De venter alle sammen på at kåre en vinder.
Nå? Hvor mange radioer har du solgt i dag?
I dag? Ingen.
Hvorfor spørger jeg overhovedet?
Dit problem er, at du ikke har nogen gejst.
Folk har ikke råd til en luksusvare som en radio.
Folk køber ikke radioen. De køber dig.
Du skal udstråle selvtillid. Især i disse tider.
Hvis de fornemmer din svaghed -
- så er det sket, før du får et ord over læben.
Helga? Må jeg bede om salgsbonussen?
- Tak. - Værsgo.
Til Karl Spurzem! En sælger, der fører an med mod og styrke.
Til baren! Jeg giver.
Oscar er en tyran, der aldrig bliver mere end en sælger.
Du er elendig til at sælge radioer, fordi du er bestemt til noget større.
- Tak. Tak, fordi du siger det. - Jeg mener det.
Helga?
- Jeg ville høre ... - Ja?
Vil du spise middag med mig i aften?
Det kan jeg ikke. Jeg skal noget.
Men jeg kan godt på lørdag.
Så siger vi lørdag.
Aanya?
- Angel sagde, du var heroppe. - Jeg sorterer nogle ting.
- Må jeg komme ind? - Ja.
Hvad er der?
Ingenting. Det er bare sært, at her er en anden heroppe.
- Er det i orden? - Hjælp mig med at huske det.
Du tager ikke med os.
Jeg er ikke typen, der flygter.
Det var alligevel en dum idé. Hvordan skulle det fungere?
- Det kan ikke være her. - Her holder hjemmeværnet til.
Hvad nu?
Aanya?
Aanya.
Det er på tide at tage af sted.
Stoler du på, at de kan få os ud?
Jeg har lovet at slås med dem. Men først skal de bringe dig i sikkerhed.
- Så du tager ikke med os. - Kun til vejspærringen.
Men lov mig, at du tager dig af dem.
- Og hvis jeg også vil slås? - Jeg stoler på dig.
Lov mig, at du fører dem i sikkerhed.
- Gider du ..? - Ja. Det skal jeg nok.
Angel. Du skal også med. Kom.
Smil, gutter. Én, to, tre.
- Sådan. - Nu kan vi tage af sted.
- Er du klar, Angel? Er alt i orden? - Ja, alt er helt fint. Jeg er klar.
Jeg bringer dem i sikkerhed.
Så kører vi.
Betjenten løj.
Han sagde, hun ville være her. Der er kun ét Mayfield Hotel. Kom.
- Fet. - Hvad fanden?
- Hun har været her. - Satans.
- Måske skiftede de bil. - Ikke ved hovedkvarteret.
Dér. Lige for næsen af os.
Se på hotellet. Højre side er oplyst, og venstre er helt mørk.
Ingen lys er tændt. Ikke engang et tv.
Mayfield var et kendt hotel i 30'erne og 40'erne.
Og så blev det lurvet indtil 80'erne, hvor det blev renoveret.
De må have afspærret den del. Måske slap pengene op.
Hvordan kommer vi ind?
Franklin Delano Roosevelt.
En uventet svar, men okay.
- Slipper du mig fri? - Hvorfor skulle jeg det?
Jeg reddede dit liv. Nu skal du betale mig tilbage.
Hvis jeg gør det, tager du bogen.
Jeg køber den. Nævn din pris.
Abbedissen sagde, den var forbandet. At jeg skulle brænde den.
Den har aldrig været forbandet for mig. Den er noget særligt.
Den er noget særligt, Rudyard. Noget ganske særligt.
I de rette hænder kan den frelse menneskeheden.
- Den er i de rette hænder nu. - Sig nu, hvad du forlanger for den.
Du er ikke den eneste, der vil købe den. En anden betaler nok mere.
Hvem har du ellers talt med? Eldritch Palmer?
Du begår en katastrofal fejl. Verdens skæbne er i dine hænder.
Folk undervurderer mig altid. De taler til mig, som du gør nu.
Som om jeg ikke forstår det. Men det gør jeg altså.
Jeg har bogen. Jeg har beskyttet den hele tiden.
Folk sagde: "Du kan ikke engang finde Tahiti på landkortet, Rudyard."
Men nu rejser jeg derhen. Og det her er min billet.
Rudyard! Jeg beder dig. Gør det ikke!
Rudyard!
Værsgo at køre. Luk porten!
- Hvad kan jeg hjælpe jer med? - Augustin Elizalde. Gus.
- Har du papirer, mr. Elizalde? - Jeg anede ikke, det var nødvendigt.
Porten er kun åben for embedsmænd og særligt akkrediterede borgere.
- Læs lige listen igen. - Det her er ingen natklub.
- Lad os nu passere. - Slap af, mrs. Gupta. Lad mig.
Hvad fanden? Hallo! Sluk lyset!
- Hvad vil du have, jeg skal gøre? - Intet. Foretag dig intet.
- Værsgo at køre. - Vent, Aanya!
Du kan stadig skifte mening.
Bare så du ved det ... Det ville have fungeret med os to.
Bare ikke lige nu.
Når det er overstået, kommer jeg og henter dig.
Okay?
Kom så! Tjep!
- Vi ses, gutter. - Tak, Gus.
- Vi er så taknemlige. - Vær forsigtige.
Held og lykke, broder.
Lad dem passere.
Farvel.
Hvad laver du? Du lovede mig det.
Jeg lovede at bringe dem i sikkerhed. Missionen er fuldført.
Hvad er dét?
Det her er Sølvenglen.
- Mig en glæde. - Skal vi snakke eller køre?
Det føles ikke, som om jeg spiller på violinen.
Den spillere snarere på mig.
- Hvad mener du? - Den har haft så mange ejere.
Alle har spillet på forskellig vis og haft egne følelser.
For mig at se har violinen absorberet det hele -
- og skabt sin egen personlighed og klang.
- Det lyder nok skørt. - Slet ikke.
Men hvorfor spiller du ikke professionelt?
Det var min drøm. Jeg ville gerne til Wien -
- og aflægge prøve til symfoniorkestret. Så kom krakket.
Far mistede sit arbejde. Familien har brug for det, jeg tjener.
Men du skal rejse til Wien. Ellers vil du fortryde det.
Hvad med dig, Tommy? Ved du, hvad du vil gøre med dit liv?
Det ved jeg ikke.
Jeg misunder dig, Helga. Du har en lidenskab og et mål.
I skolen vidste mine venner, at de ville være advokater -
- ingeniører eller andet. Men intet fungerede for mig.
Jeg kan ikke finde noget, som jeg er dygtig til.
- Nogle udvikles sent. - Jeg skal bruge det bord.
Mine damer og herrer, må jeg få jeres opmærksomhed?
På vej hertil passerede jeg en kilometerlang brødkø.
Folk, der har mistet arbejde, pension, hjem og selvrespekt.
Nogle siger, at Tysklands storhedstid som nation er forbi.
Men det nægter jeg at tro på, venner.
- Vi smutter. - Et øjeblik.
Et rige, hvor der ikke er flere brødkøer.
Et rige, hvor alle tyskere har et arbejde og et formål.
Et rige, der har brug for sande tyskeres blod og sved.
Et rige, der har brug for dig! Og dig!
Og dig! Ja, dig, min ven. Tyskland har brug for dig.
Hvem af jer har mistet pension og hjem?
Hvem har mistet evnen til at håbe?
Det var da en fantastisk tale. Hitler vil forene alle tyskere.
Men bare ikke jøderne.
- Kender du nazisternes synspunkter? - Ja. De siger det højt.
De jødiske bankfolk var skyld i børskrakket og vores ruin.
De er nogle snyltere og blodsugere.
- Hvad er der? - Du er så blind.
- Du kan ikke se ud over din næsetip. - Hvad er der, Helga?
Jeg er jøde. Er det sådan, du betragter mig?
Er jeg en snytter? Eller en blodsuger?
Jeg mente ikke dig ... eller din familie.
Hitler snakkede om udenlandske jøder fra Polen og Rusland.
Hitler har intet imod de tyske jøder.
- Det har jeg heller ikke. - Jeg tog fejl af dig.
Du er ikke skabt til noget bedre. Du er, hvor du hører hjemme.
- Nederst på tavlen. - Nej, Helga ...
Helga.
Jeg tog noget mad med til dig.
Skal jeg nu smages til? Nej tak!
Hørte du mig spørge, om du vil have lidt ananas?
Nej, det gjorde du ikke.
Det her er ingen middag, hvor nogen giver dig ærterne -
- og du siger: "Nej, ellers tak."
- Sig, at du spiser ananassen. - Ja, jeg spiser den.
Nej! Sig: "Ja, jeg spiser ananassen."
Ja, jeg spiser ananassen.
Dygtig pige.
Og ja ... Som tilsmagning er ananas udsøgt.
Tag bukserne af.
- Hvad? - Tag bukserne af, Dutch.
Nu!
Du tabte pikken for 70 år siden, så hvad vil du gøre?
Du vil blive overrasket.
I nat prøver du noget nyt.
Kom med din mund.
Fint.
Udmærket.
Spred benene.
Bøj dig forover.
Satans.
Kom nu. Kom nu!
Hvad er det her?
Mayfield ligger over to blinde spor fra Grand Central. Spor 61 og 63.
Førhen brugte man dem som en privat indgang -
- for Roosevelt, når han kom til New York.
Så kunne ingen se ham i kørestolen.
- Det er her. - Det ligner en strigoi-passage.
Netop. Det er ikke godt. Kom.
Vi fandt det!
Hvor er De, Fräulein Velders?
Hold nu op med at flygte!
Der er ingen udvej!
Deres shampoo, Fräulein, og Deres blod ...
Jeg er der næsten.
Nej!
Nej! Du må ikke!
Bliv mig fra livet!
- Nej! - Hørte I det?
Nej! Bliv mig fra livet!
Tak for en fængslende jagt, Fräulein.
Nej! Bliv mig fra livet!
For det meste er det en pligt at spise. Men nu ...
Jeg har ikke glædet mig til sådan et måltid i umindelige tider.
Gid du må kløjes i mig!
- Nu skal vi af sted. - Nej!
Hvad? Nej!
Gå ad helvede til, dit svin!
Dutch!
Jeg kommer!
Flyt jer hellere.
Nej! Hjælp!
Hjælp!
Nej!
Hjælp mig!
Dutch?
Er du uskadt?
HEIDELBERG I TYSKLAND 1935
Untersturmführer. Mange tak, fordi du kom.
Hvordan kan jeg hjælpe?
Denne jøde påstår, at hun kender dig
Undskyld, jeg blander dig ind i det, men de truer med at deportere mig.
- Thomas. Jeg beder dig ... - Brug ikke en SS-officers fornavn.
- Har du forstået? - Ja.
Passer det? Har I et forhold?
Vi arbejdede på samme kontor i syv måneder.
- Og så blev hun anklaget for tyveri. - Hvad?
Det blev aldrig bevist, men pengene var forsvundet.
Det var graden af mit forhold til hende.
Tak for din belysning af sagen.
Heil.
Sieg heil.
Goddag, min herre.
Heil Hitler, herr Untersturmführer.
Det er rart at se dig igen, min herre.
Vent dér.
- Hvad vil du? - Rudyard Fonescu til Alonso Creem.
- Venter han dig? - Kardinalen har sendt mig.
En mand vil tale med dig. Han påstår, at kardinalen har sendt ham.
Flyt dig.
Okay. Så kører vi.
Jeg hedder Rudyard Fonescu.
Kardinalen sagde, at du kunne hjælpe mig.
- Kardinalen er død. - Det her var før hans død.
Det var nok derfor, han døde.
Jeg har noget, som folk vil betale godt for.
Lumen.
- Hvordan vidste du det? - Vis mig den.
- Jeg behøver penge og frit lejde. - Jeg skal se bogen.
Vi kan vist godt handle.
Tekster: Kasper Herløv www.sdimedia.com